Hedonismin paradoksi on hedonismiin liittyvä paradoksi, jonka mukaan ne, jotka pyrkivät nautintoon, saavat sitä vähemmän. Nautintoa ei siis voi saavuttaa pyrkimällä siihen suoraan:[1] esimerkiksi huonotuulinen ihminen ei voi synnyttää nautintoa vain päättämällä nauttia pian alkavista juhlista. Nautinto ja onnellisuus ovat ilmiöitä, jotka eivät noudata mitään tiettyä kaavaa, vaan suurin nautinto saattaa syntyä tilanteista, joita ei ole yritetty luoda. Sellaisia tapahtumia ovat esimerkiksi ystävän sattumalta näkeminen tai yllätyskutsu juhliin. Toisen hedonistisen paradoksin mukaan itseään täytyy rajoittaa saadakseen vahvemman nautinnon.lähde?